Фінансове планування реалізації обраної стратегії доцільно поділити на такі складові [49]:
) стратегічне планування, яке включає:
структуру і вартість капіталу;
емісію і позиковий капітал;
дивідендну політику;
оцінку фінансових ризиків;
) інвестиційне планування, що складається з:
сценарного аналізу;
вибору критеріїв оцінки інвестицій;
обґрунтування і аналізу альтернативних проектів;
формування портфеля проектів;
) поточне фінансове планування, елементами якого є:
план доходів і витрат, план руху грошових коштів, бюджетний баланс;
імітаційне моделювання;
) оперативне планування, у якому виділяють платіжний календар (кредитний план, податковий календар, касовий план тощо).
При стратегічному фінансовому плануванні зазвичай визначається загальна потреба у грошових коштах для забезпечення нормальної виробничо-господарської діяльності та можливість одержання таких коштів.
На цій стадії складається фінансовий план підприємства. Метою складання фінансового плану є визначення фінансових ресурсів, капіталу та резервів на підставі прогнозування величини фінансових показників: власних оборотних коштів, амортизаційних відрахувань, прибутку, суми податків.
Важливим показником для стратегічного фінансового планування є середньозважена вартість капіталу, яка визначається за формулою [44]:
(1.1)
де Квк - очікувана ставка вартості власного капіталу; Кпк - очікувана ставка вартості позичкового капіталу; К - сума капіталу підприємства; ВК - сума власного капіталу; ПК - сума позичкового капіталу; S - податковий мультиплікатор (коефіцієнт, який характеризує ставку податку на прибуток).
Також для інвесторів дуже важливим, стосовно стратегічного розвитку підприємства, є вибір дивідендної політики, яка може бути [45]:
) політика «нульового» дивіденду. Політика «нульового дивіденду полягає в невиплаті дивідендів взагалі. Тобто компанія свідомо попереджає акціонерів про «нульову» дивідендну політику, а акціонери підтверджують свою згоду (чи незгоду) з даною політикою, голосуючи за це фактами купівлі (чи продажу) акцій компанії. Керівництво такої корпорації фактично будує свою дивідендну концепцію на припущеннях Міллера-Модільяні;
) політика «100%» дивіденду. Ця політика відносно рідко трапляється у практиці діяльності підприємств. Її сутність полягає у виділенні 100 відсотків нерозподіленого прибутку на виплату дивідендів;
) політика фіксованого дивіденду. Вона полягає у виділенні однієї і тієї самої абсолютної величини дивідендів із розрахунку на одну акцію;
) політика фіксованого дивіденду з преміальними виплатами. Цей тип дивідендної політики дуже подібний до попередньо наведеного. Проте політика фіксованого дивіденду з преміальними виплатами передбачає на додаток до фіксованої частини дивідендів ще і додаткові преміальні виплати в ті періоди, коли керівництво компанією вирішить їх виплатити;
) політика виділення на дивіденди фіксованого відсотка з прибутку. Цей тип дивідендної політики є найпоширенішим. Сутність полягає в тому, що визначають відсоток, що буде виплачуватись із чистого прибутку на одну акцію, а потім виплата здійснюється у абсолютному вираженні;
) прогресивна дивідендна політика. Передбачається поступове постійне збільшення дивідендних виплат із розрахунку на одну акцію;
) регресивна дивідендна політика. Фактично, це антипод прогресивної дивідендної політики, оскільки передбачає стале та поступове зменшення дивідендних виплат, що еквівалентно їх приросту з від’ємним темпом. Це найменш популярний тип дивідендної політики серед акціонерів;
Фінансові аспекти управління капітальними інвестиціями
Україна сьогодні знаходиться на шляху
всебічних економічних перетворень. За таких умов, налагодження стабільного
інвестиційного процесу є справою особливого значення.
Становлення і розвиток ринкової
системи господарювання потребують принципово нових підходів до організації
управління ...
Основні аспекти доцільності залучення корпоративних облігацій
Суттєву
роль у формуванні фінансових ресурсів підприємства відіграють власні кошти.
Проте фінансування діяльності лише за рахунок власного капіталу не завжди є не
ефективним для підприємства. Тому доцільно є розглядати варіант залучення
додаткових коштів за рахунок емісії корпоративних о ...