Оскільки усі види ресурсів обмежені, будь-яке рішення про виробництво якого-небудь товару припускає відмовлення від використання тих же ресурсів для випуску якогось іншого виробу. Таким чином, усі витрати являють собою альтернативні витрати. Точніше кажучи, витрати будь-якого ресурсу, притягнуті для виробництва товарів, відображають його цінність при найкращому з всіх альтернативних варіантів використання чи цінність тих альтернативних можливостей, якими доводиться жертвувати. Наприклад, метал, витрачений на виробництво озброєння, вже неможливо застосувати для виготовлення медичного устаткування чи автомобілів. І якщо робітник здатний робити як озброєння, так і медичне устаткування, то витрати, які суспільство несе при використанні цього робітника на військовому заводі, будуть дорівнюють внеску, що він міг би внести у виробництво медичного устаткування.
Варто дати наступне визначення економічним витратам: економічні витрати фірми - це ті виплати, які вона зобов'язана зробити власникам ресурсів, щоб залучити ці ресурси для визначеного виробничого процесу і відвернути їх тим самим від альтернативних варіантів застосування. Всі альтернативні витрати, що понесе фірма в процесі виробництва, можуть бути або зовнішніми (фактичними, явними), або внутрішніми (неявними). Зовнішні витрати приймають форму грошових платежів постачальникам факторів виробництва, проміжних виробів і ділових послуг. Тут говориться про заробітну плату робітників і службовців, витратах на сировину і матеріали, комісійних винагородах торговим фірмам, внесках банкам і іншим фінансовим показникам, розрахунках за юридичні консультації, транспортні послуги і т.п. Іншими словами, зовнішні витрати являють собою плату за ресурси постачальникам, самостійним стосовно даної фірми, не приналежним до числа її власників.
У процесі виробництва фірма може також використовувати ресурси приналежні їй самій. У цьому випадку вона несе внутрішні витрати. Вони не передбачені контрактами, обов'язковими для зовнішніх платежів, і тому не здобувають грошову форму. З погляду фірми, вони дорівнюють грошовим платежам, що могли б бути отримані за власний ресурс при найкращому з альтернативних способів його застосування. Так, якщо фірма використовує один з приналежних їй будинків, то вона не несе ніяких зовнішніх витрат у вигляді орендної плати. Однак внутрішні витрати є, тому що фірма втрачає можливість одержання грошей, здаючи цей будинок кому-небудь в оренду. Хоча внутрішні витрати не відображаються в бухгалтерській звітності, вони існують цілком реально і відповідно впливають на прийняття економічних рішень: які обов'язково повинні враховувати можливості кращого використання, що упускаються власних ресурсів виробника.
У якості одного з елементів внутрішніх витрат розглядається і так називаний нормальний прибуток підприємця, тобто винагорода за виконувані їм функції. Прикладом тут може послужити ситуація, у якій одноособовий власник дрібної фірми застосовує в ній винятково власну працю і грошовий капітал. Зовнішніх витрат на виплату заробітної плати і відсотків він не несе. Але підприємець, про якого мова йде, міг би покласти свої гроші в банк і одержувати по них відсотки. Крім того, керуючи власним підприємством, він відмовляється від заробітку, що міг би мати, запропонувавши такі ж управлінські послуги іншій фірмі. Та мінімальна плата, що необхідна, щоб удержати його підприємницькі здібності і кошти в даному підприємстві, і називається нормальним прибутком. Якщо вона не забезпечується, перед підприємцем стоїть питання про відмовлення від даного способу діяльності.
Існують багато визначень прибутку. Економісти розглядають її величину, як різницю між валовим доходом(тобто загальним виторгом від реалізації продукції) і усіма витратами - як зовнішніми, так і внутрішніми (включаючи в останні нормальний прибуток підприємця).
Таким чином, якщо по оцінці економіста фірма ледь покриває витрати, це означає, що вона лише відшкодовує всі зовнішні і внутрішні витрати на виробництво. Підприємець при цьому одержує винагороду, якої вистачає, щоб удержатися в рамках даного напрямку діяльності. Величина ж перевищення доходів від реалізації продукції над її економічними витратами утворить економічний чи чистий прибуток, тобто доход підприємця, отриманий понад нормальний прибуток.
Кредитний ризик комерційного банку та шляхи його мiнiмiзацiЇ
Ризик - невід’ємна складова
частина людського життя. Він породжується невизначеністю , відсутністю
достатньо повної інформації про подію чи явище та неможливістю прогнозувати
розвиток подій . Ризик виникає тоді, коли рішення вибирається з декількох можливих
варіантів і немає впевненості ...
Державний бюджет та державний борг в Україні
Актуальність
даної теми полягає в тому, що зараз в Україні гостро стоїть питання про
державне фінансування. Зараз окрім того, що існує значний брак коштів у
державному бюджеті, Україна має досить великий державний борг. Сучасний
розвиток України показує, що саме державний бюджет потребує ...